Trojan, Josef: Porovnání verzí
![nahoru...](/skins/encyklopedie/images/sipka.png)
Z Divadelní Encyklopedie
m |
m |
||
Řádka 23: | Řádka 23: | ||
Význam bratrů Trojanů je v dramaturgii a herectví spjat především s dadaistickou kapitolou českého divadla. Ve dvacátých letech vytvářeli dvojici lidových komiků na avantgardních scénách, nedosáhli však intenzity klaunů V + W. Pro svůj vztah k literatuře a mluvenému slovu byli dlouhodobě platnými členy voicebandu E. F. Buriana. Autorsky byl výrazně disponován Josef T. | Význam bratrů Trojanů je v dramaturgii a herectví spjat především s dadaistickou kapitolou českého divadla. Ve dvacátých letech vytvářeli dvojici lidových komiků na avantgardních scénách, nedosáhli však intenzity klaunů V + W. Pro svůj vztah k literatuře a mluvenému slovu byli dlouhodobě platnými členy voicebandu E. F. Buriana. Autorsky byl výrazně disponován Josef T. | ||
</ee:perex><cshow logged="1"><ee:content> | </ee:perex><cshow logged="1"><ee:content> | ||
− | Syn typografa Matěje T. a Anny, rozené Stivínové (1876), sestry písničkáře Josefa Stivína (pseud. Foltýn), jež dobrovolně odešla ze života 1909. Spolu s bratrem Emanuelem (Emanem) vyrůstal v rodině dědečka Emanuela Stivína. Studoval na reálném gymnáziu v Křemencově ulici v Praze (1916–24), po maturitě byl přijat na pražskou právnickou fakultu, zároveň studoval na filozofické fakultě UK. Umělecké zájmy jej přivedly do okruhu autorů Literární skupiny a sdružení ALGOL, kde se 1925 seznámil s J. Frejkou. Setkání s dalšími členy Volného sdružení posluchačů dramatického oddělení Státní konservatoře hudby včetně M. Jareše vyústilo závěrem 1927 ve spolupráci s Osvobozeným divadlem. 1927–28 byl angažován v Dada jako herec, uplatňoval se tu však též jako autor skečů, písní, epigramů, dramatických persifláží, velmi často ve spolupráci s V. Lacinou a E. F. Burianem. Oba bratři se 1927 stali zakládajícími členy Burianova voicebandu. Počátkem 1929 přešli do Moderního studia (zaniklo koncem t. r. a '''T.''' nastoupil do redakce Práva lidu). Spolu s E. F. Burianem a B. Rádlem tvořili herecké jádro kabaretu Červené eso (1931–32). 17. 1. 1932 založil '''T.''' recitační sbor Dělnické akademie v Praze RECIDAK, jehož aktivitám se věnoval celá třicátá léta; účinkoval s ním též ve filmech s hudební účastí E. F. Buriana (''Svítání'', rež. V. Kubásek 1933, ''Před maturitou'', rež. V. Vančura a S. Innemann 1935). 1939 se stal soudničkářem a technickým redaktorem Národní práce. 1941 se nakrátko vrátil k autorské spolupráci s E. F. Burianem. Během okupace působil v loutkářském souboru J. Malíka. Po 1945 se stal znovu redaktorem Práva lidu, po únorovém puči 1948 byl referentem Umění lidu a tajemníkem časopisu Osvětová práce. Pracoval pro organizaci pořádající každoroční soutěžní přehlídku čsl. divadel Divadelní žatva (sestavil programové brožury 1951–52 a 1953). Od 1953 byl vedoucím redaktorem nakladatelství Orbis. Jeho publicistika se rozvíjela v širokém tematickém spektru. Je autorem řady próz (''Lidičky před soudem'', 1932, ''Maminka to řekla'', 1940,''Chudí boháči'', 1943, ''Létal jsem s anděly'', 1943, ''Bezstarostné děti'', 1944, ''Hoši z nábřeží'', 1947), rozhlasových her a pásem i několika filmových scénářů (''Lavina'', režie M. Cikán, 1946, s J. Mottlem). Zemřel náhle na srdeční chorobu. Je pochován (spolu s bratrem Emanem) na Olšanském hřbitově, v rodinném hrobu č. 6-11b-11. | + | Syn typografa Matěje T. a Anny, rozené Stivínové (1876), sestry písničkáře Josefa Stivína (pseud. Foltýn), jež dobrovolně odešla ze života 1909. Spolu s bratrem Emanuelem (Emanem) vyrůstal v rodině dědečka Emanuela Stivína. Studoval na reálném gymnáziu v Křemencově ulici v Praze (1916–24), po maturitě byl přijat na pražskou právnickou fakultu, zároveň studoval na filozofické fakultě UK. Umělecké zájmy jej přivedly do okruhu autorů Literární skupiny a sdružení ALGOL, kde se 1925 seznámil s J. Frejkou. Setkání s dalšími členy Volného sdružení posluchačů dramatického oddělení Státní konservatoře hudby včetně M. Jareše vyústilo závěrem 1927 ve spolupráci s Osvobozeným divadlem. 1927–28 byl angažován v Dada jako herec, uplatňoval se tu však též jako autor skečů, písní, epigramů, dramatických persifláží, velmi často ve spolupráci s V. Lacinou a E. F. Burianem. Oba bratři se 1927 stali zakládajícími členy Burianova voicebandu. Počátkem 1929 přešli do Moderního studia (zaniklo koncem t. r. a '''T.''' nastoupil do redakce Práva lidu). Spolu s E. F. Burianem a B. Rádlem tvořili herecké jádro kabaretu Červené eso (1931–32). 17. 1. 1932 založil '''T.''' recitační sbor Dělnické akademie v Praze RECIDAK, jehož aktivitám se věnoval celá třicátá léta; účinkoval s ním též ve filmech s hudební účastí E. F. Buriana (''Svítání'', rež. V. Kubásek 1933, ''Před maturitou'', rež. V. Vančura a S. Innemann 1935). 1939 se stal soudničkářem a technickým redaktorem Národní práce. 1941 se nakrátko vrátil k autorské spolupráci s E. F. Burianem. Během okupace působil v loutkářském souboru J. Malíka. Po 1945 se stal znovu redaktorem Práva lidu, po únorovém puči 1948 byl referentem Umění lidu a tajemníkem časopisu Osvětová práce. Pracoval pro organizaci pořádající každoroční soutěžní přehlídku čsl. divadel Divadelní žatva (sestavil programové brožury 1951–52 a 1953). Od 1953 byl vedoucím redaktorem nakladatelství Orbis. Jeho publicistika se rozvíjela v širokém tematickém spektru. Je autorem řady próz (''Lidičky před soudem'', 1932, ''Maminka to řekla'', 1940, ''Chudí boháči'', 1943, ''Létal jsem s anděly'', 1943, ''Bezstarostné děti'', 1944, ''Hoši z nábřeží'', 1947), rozhlasových her a pásem i několika filmových scénářů (''Lavina'', režie M. Cikán, 1946, s J. Mottlem). Zemřel náhle na srdeční chorobu. Je pochován (spolu s bratrem Emanem) na Olšanském hřbitově, v rodinném hrobu č. 6-11b-11. |
Bratr Eman Trojan (1. 9. 1901 – 3. 3. 1935), kabaretiér, fejetonista, občanským povoláním tiskař. Spolupracoval se satirickými časopisy TRN a Tramp. Vystupoval v malých hospůdkách, s bratrem Josefem vytvořil populární komickou dvojici v divadle Dada Na Slupi, s níž vystupovali v kabaretu DALES J. Waltnera a jinde. Emanovou doménou byly lidové typy z pražského prostředí. Hrál též ve filmech S. Innemanna (''Lásky Kačenky Strnadové ''1926, ''Vražda v Ostrovní ulici'' 1933). | Bratr Eman Trojan (1. 9. 1901 – 3. 3. 1935), kabaretiér, fejetonista, občanským povoláním tiskař. Spolupracoval se satirickými časopisy TRN a Tramp. Vystupoval v malých hospůdkách, s bratrem Josefem vytvořil populární komickou dvojici v divadle Dada Na Slupi, s níž vystupovali v kabaretu DALES J. Waltnera a jinde. Emanovou doménou byly lidové typy z pražského prostředí. Hrál též ve filmech S. Innemanna (''Lásky Kačenky Strnadové ''1926, ''Vražda v Ostrovní ulici'' 1933). |
Verze z 18. 1. 2017, 14:01
Josef Trojan
* 10. 5. 1905 Praha – Královské Vinohrady (CZ)
† 21. 7. 1965 Praha (CZ)
dramatik, herec, kabaretiér, sbormistr, novinář, prozaik
Význam bratrů Trojanů je v dramaturgii a herectví spjat především s dadaistickou kapitolou českého divadla. Ve dvacátých letech vytvářeli dvojici lidových komiků na avantgardních scénách, nedosáhli však intenzity klaunů V + W. Pro svůj vztah k literatuře a mluvenému slovu byli dlouhodobě platnými členy voicebandu E. F. Buriana. Autorsky byl výrazně disponován Josef T.
Nyní jsou zobrazeny pouze částečné informace. Úplné heslo bude viditelné až po přihlášení.