Clary-Aldringen, František Václav: Porovnání verzí
![nahoru...](/skins/encyklopedie/images/sipka.png)
m (založení hesla) |
(Automatická aktualizace šablony) |
||
(Není zobrazena jedna mezilehlá verze od jednoho dalšího uživatele.) | |||
Řádka 1: | Řádka 1: | ||
<ee:template>Osoba</ee:template><ee:progress> | <ee:template>Osoba</ee:template><ee:progress> | ||
<span id="PageFillProgress">3</span> | <span id="PageFillProgress">3</span> | ||
− | </ee:progress> | + | </ee:progress>{{Infobox Osoba |
− | {{Infobox Osoba | + | | jméno=<ee:firstname>František Václav</ee:firstname> |
− | | jméno = <ee:firstname>František Václav</ee:firstname> | + | | příjmení=<ee:lastname>CLARY-ALDRINGEN</ee:lastname> |
− | | příjmení = <ee:lastname>CLARY-ALDRINGEN</ee:lastname> | + | | pseudonym=<ee:pseudonym></ee:pseudonym> |
− | | pseudonym = <ee:pseudonym></ee:pseudonym> | + | | narozen=<ee:mvchronology type="narození" field="date_from"> |
− | | narozen = <ee:mvchronology type="narození" field="date_from"> | + | |
8. 3. 1706 | 8. 3. 1706 | ||
</ee:mvchronology> | </ee:mvchronology> | ||
− | | místoNarození = <ee:mvchronology type="narození" field="place"> | + | | místoNarození=<ee:mvchronology type="narození" field="place"> |
Teplice | Teplice | ||
</ee:mvchronology> | </ee:mvchronology> | ||
− | | zemřel = <ee:mvchronology type="úmrtí" field="date_from"> | + | | zemřel=<ee:mvchronology type="úmrtí" field="date_from"> |
21. 6. 1788 | 21. 6. 1788 | ||
</ee:mvchronology> | </ee:mvchronology> | ||
− | | místoÚmrtí = <ee:mvchronology type="úmrtí" field="place"> | + | | místoÚmrtí=<ee:mvchronology type="úmrtí" field="place"> |
Vídeň (Rakousko) | Vídeň (Rakousko) | ||
</ee:mvchronology> | </ee:mvchronology> | ||
− | | foto = <ee:titleimage></ee:titleimage> | + | | foto=<ee:titleimage></ee:titleimage> |
− | | povolání = <ee:profession>mecenáš,</ee:profession> | + | | fotodesc=<ee:imagedesc></ee:imagedesc> |
+ | | povolání=<ee:profession>mecenáš,</ee:profession> | ||
}}<ee:perex> | }}<ee:perex> | ||
− | </ee:perex> | + | </ee:perex><ee:content> |
− | + | ||
− | <ee:content> | + | |
Křest. jména psána též Franz Wenzl. – Rod C.-A. vznikl 1666, když Jan Marek Clary (1638–99) spolu s povýšením do hraběcího stavu dostal svolení ke spojení znaků a jmen obou rodů. Rod Clary pocházel z italské Florencie a později přesídlil do Furlandska (Friaul). V českých zemích se usadil během třicetileté války, kdy císařský důstojník Franz Clary získal řadu konfiskovaných statků (inkolát 1627, povýšení do českého panského stavu starožitných rodů 1644). Rod Aldringenů, původem z Lotrinska, přišel do českých zemích rovněž za třicetileté války, kdy Jan z Aldringen (1588–1634) získal po smrti Albrechta z Valdštejna za své služby v císařské armádě konfiskované panství Teplice a část panství Benešov. Zemřel bezdětný a jeho majetek přešel na příbuzné. 1666 se jeho jediným vlastníkem stal Jan Marek Clary, který se 1637 oženil s Annou Marií z Aldringen († 1665), sestrou Jana z Aldringen. | Křest. jména psána též Franz Wenzl. – Rod C.-A. vznikl 1666, když Jan Marek Clary (1638–99) spolu s povýšením do hraběcího stavu dostal svolení ke spojení znaků a jmen obou rodů. Rod Clary pocházel z italské Florencie a později přesídlil do Furlandska (Friaul). V českých zemích se usadil během třicetileté války, kdy císařský důstojník Franz Clary získal řadu konfiskovaných statků (inkolát 1627, povýšení do českého panského stavu starožitných rodů 1644). Rod Aldringenů, původem z Lotrinska, přišel do českých zemích rovněž za třicetileté války, kdy Jan z Aldringen (1588–1634) získal po smrti Albrechta z Valdštejna za své služby v císařské armádě konfiskované panství Teplice a část panství Benešov. Zemřel bezdětný a jeho majetek přešel na příbuzné. 1666 se jeho jediným vlastníkem stal Jan Marek Clary, který se 1637 oženil s Annou Marií z Aldringen († 1665), sestrou Jana z Aldringen. | ||
Řádka 53: | Řádka 51: | ||
| noresultsheader=\n | | noresultsheader=\n | ||
}} | }} | ||
− | < | + | <ee:published>'''Vznik:''' 2007{{break}}</ee:published><ee:source>'''Zdroj:''' ''Starší divadlo v českých zemích do konce 18. století. Osobnosti a díla,'' ed. A. Jakubcová, Praha: Divadelní ústav – Academia 2007, s. 115–116{{break}}</ee:source><ee:author>'''Autor:''' [[Petr Mašek]], [[Martin Vaňáč]]{{break}}</ee:author> |
− | + | ||
− | ''' | + | |
− | + | ||
− | + | ||
− | <ee: | + | |
− | + | ||
− | <ee:author>'''Autor:''' [[Petr Mašek]], [[Martin Vaňáč]]</ee:author> | + | |
− | + | ||
<ee:category>[[Category:Starší divadlo v českých zemích]] | <ee:category>[[Category:Starší divadlo v českých zemích]] | ||
[[Category:Divadelní osobnosti]]</ee:category> | [[Category:Divadelní osobnosti]]</ee:category> | ||
Řádka 70: | Řádka 61: | ||
</ee:documentation> | </ee:documentation> | ||
</cshow> | </cshow> | ||
− | + | ||
<references></references> | <references></references> | ||
− | |||
<noinclude><languages></languages></noinclude> | <noinclude><languages></languages></noinclude> |
Aktuální verze z 23. 1. 2017, 10:58
Křest. jména psána též Franz Wenzl. – Rod C.-A. vznikl 1666, když Jan Marek Clary (1638–99) spolu s povýšením do hraběcího stavu dostal svolení ke spojení znaků a jmen obou rodů. Rod Clary pocházel z italské Florencie a později přesídlil do Furlandska (Friaul). V českých zemích se usadil během třicetileté války, kdy císařský důstojník Franz Clary získal řadu konfiskovaných statků (inkolát 1627, povýšení do českého panského stavu starožitných rodů 1644). Rod Aldringenů, původem z Lotrinska, přišel do českých zemích rovněž za třicetileté války, kdy Jan z Aldringen (1588–1634) získal po smrti Albrechta z Valdštejna za své služby v císařské armádě konfiskované panství Teplice a část panství Benešov. Zemřel bezdětný a jeho majetek přešel na příbuzné. 1666 se jeho jediným vlastníkem stal Jan Marek Clary, který se 1637 oženil s Annou Marií z Aldringen († 1665), sestrou Jana z Aldringen.
Vnuk Jana Marka, František Václav C.-A. (1706–88), císařský a královský komoří a nejvyšší lovčí, byl 1767 povýšen do knížecího stavu. Jeho manželkou, se kterou měl devět dětí, byla princezna Marie Josefa Hohenzollern-Hechingen (1728–1801). V Praze C.-A. přestavěl palác na Valdštejnském náměstí (dnešní Auersperský). Své hlavní sídlo, teplický zámek, kde už v létě 1721 vystoupila italská herecká společnost → T. Ristoriho, tehdy sasko-polský dvorní soubor Augusta Silného, dal zásadním způsobem přestavět. Malé divadlo, jež při přestavbě v polovině 18. stol. v prostorách zámku vzniklo, nahradila později samostatná klasicistní budova, kterou 1787–89 přistavěl J. A. Giesel z Drážďan (1751–1822) k západnímu křídlu zámku.
Syn Františka Václava, kníže Jan Nepomuk C.-A. (1754–1826), generální dvorský ředitel staveb, byl vzorem vznešeného a uhlazeného aristokrata. Svých známostí a kontaktů dokázal využít k propagaci teplických lázní, které se díky rekonstrukci celého města po ničivém požáru 1793 staly jedněmi z nejoblíbenějších a nejmódnějších. Divadlo bylo u lázeňských hostů oblíbeno a v létě, v době hlavní lázeňské sezony, se v teplickém zámeckém divadle hrálo denně (vystupovaly tu také profesionální herecké společnosti, např. pražský soubor Vlastenského divadla) kromě jednoho dne v týdnu, který byl vyhrazen soukromým akcím majitele zámku a jeho hostů. Ti často sami hrávali hry, jejichž autorem byl někdo z nich. Jedním z autorů byl i G. Casanova, působící v té době jako knihovník na valdštejnském zámku v Duchcově. Pro manželku Jana Nepomuka C.-A., kněžnu Marii Leopoldu Kristinu, roz. de Ligne (1757–1830), napsal hru Le Polémoscope ou La calomnie démasqué par la présence d’esprit… [Lorňon, který klame, neboli Duchapřítomně odhalená pomluva], jež byla uvedena v červnu 1791. Hru Die Wette [Sázka] napsala za pomoci dalšího z lázeňských hostů, J. W. Goetha, mladá rakouská císařovna Marie Ludovika, která se zde 1812 léčila. Až do poloviny 19. stol. hráli v teplickém divadle příslušníci téměř všech významných šlechtických rodin, což potvrzují zápisy v pamětní knize šlechtického divadelního spolku (Teplitzer Gesellschaftstheater). Soukromě se zde hrálo též po první světové válce, kdy už veřejnosti sloužilo velké Městské divadlo. Zámecké divadlo bylo zrušeno 1929.
Prameny a literatura
SOA Litoměřice, pobočka Děčín, RA Clary-Aldringen a Ficquelmonte (deníky, korespondence) ⇒ Státní archiv v Litoměřicích. Průvodce po archivních fondech, ed. J. Křivka–J. Hanzal–M. Košťál–J. Kynčl, Praha 1962/63; Regionální muzeum v Teplicích – knihovna (divadelní cedule ⇒ Macek 1967); NMd, sign. Č 3876: soubor materiálů (texty a rozepsané role); SOA Praha, pobočka Mnichovo Hradiště, RA Valdštejnové: J. Casanova, Le Polemoscope ou La calomnie démasqué par la présence d’esprit (čtyři opisy, ed. ⇒ Ottman 1900). • V. Ottmann: Jakob Casanova von Seingalt, Sein Leben und seine Werke. Nebst Casanovas Tragikomödie „Das Polemoskop“, Stuttgart 1900, s. 145n.; J. Port: Claryovské knížecí divadlo v Teplickém zámku, Za starou Prahu 13, 1929, č. 1–6, s. 30–32 (půdorys divadla); W. Pleyer–J. Tetzner: Goethe und Teplitz, Teplitz-Schönau 1932; S. Suchevič: Poznámka k dějinám zámeckého divadla v Teplicích, Ústecké kapitoly vlastivědné 1957, s. 27–32; J. Macek: Vlastenecké divadlo a Teplice, Zprávy – Studie Oblastního vlastivědného muzea v Teplicích (Teplice) 3, 1967, s. 8–11 (příl. obr. 2); B. Plevka: Dvě kapitoly o divadle, Revue Teplice (Teplice) 1, 1969, č. 6, s. 11; J. Boehm: Teplické zámecké divadlo, tamtéž 12, 1980, č. 2, s. 12; č. 3, s. 12; J. Pömerl: Zámecká divadla v Čechách a na Moravě, DR 3, 1992, č. 4, s. 9; S. Ostrovská: Slavné ženy v Teplicích, Teplice 1994; V. Tichý: Casanova v Čechách, 2. vyd. Praha 1995, s. 15, 145n.; A. Scherl: Vliv italských herců 16.–18. století na vývoj divadla v českých zemích, DR 6, 1995, č. 4, s. 33; Giacomo Casanova známý – neznámý, ed. J. Macek, Teplice 1998; J. Županič–M. Fiala–F. Stellner: Encyklopedie knížecích rodů zemí koruny české, Praha 2001. • OSN, Pouzar Almanach, Wurzbach
Životní události
- 8. 3. 1706: narození, Teplice
- 21. 6. 1788: úmrtí, Vídeň (Rakousko)
Další jména
Franz Wenzl
Vznik: 2007
Zdroj: Starší divadlo v českých zemích do konce 18. století. Osobnosti a díla, ed. A. Jakubcová, Praha: Divadelní ústav – Academia 2007, s. 115–116
Autor: Petr Mašek, Martin Vaňáč