Sanquirico, Ambrosio: Porovnání verzí
![nahoru...](/skins/encyklopedie/images/sipka.png)
(založení hesla) |
(Automatická aktualizace šablony) |
||
(Není zobrazena jedna mezilehlá verze od jednoho dalšího uživatele.) | |||
Řádka 15: | Řádka 15: | ||
| foto=<ee:titleimage></ee:titleimage> | | foto=<ee:titleimage></ee:titleimage> | ||
| fotodesc=<ee:imagedesc></ee:imagedesc> | | fotodesc=<ee:imagedesc></ee:imagedesc> | ||
− | | povolání=<ee:profession>loutkář, stínoherec, </ee:profession> | + | | povolání=<ee:profession>loutkář, stínoherec,</ee:profession> |
}}<ee:perex> | }}<ee:perex> | ||
− | </ee:perex | + | </ee:perex><ee:content> |
Uváděn též jako Saint-Quirico, s křest. jmény Ambrosius, Ambroise i Ambrogio. – Pocházel z Itálie, původním povoláním byl malíř. Případný příbuzenský vztah k milánskému malíři a scénografovi Alessandru S. (1777–1849) nebyl dosud zkoumán. Od září do listopadu 1776 předváděl '''S'''. v Petrohradě v domě kupce Kizelji pod názvem ''Les ombres chinoises ili Kitajskije teni v trjoch dejstvijach ''[Čínské stíny ve třech dějstvích] dobově oblíbené stínové divadlo. Sehrál též představení oslavující ruské impérium a budoucí carský pár Pavla I. a Marii Fjodorovnu, doplněné „novým anglickým baletem“ a slavnostně iluminovanými dekoracemi (9. 11.). V Petrohradě pobyl nejméně do února 1777 (20.–25. 2. vystupoval v domě jiného kupce), v listopadu téhož roku se již objevil v Praze s čínskou stínohrou, kterou dle svého tvrzení s úspěchem předváděl před francouzským a anglickým králem a ruskou carevnou. Mezi jednotlivé akty stínohry zařadil výstup mechanického provazolezce a taneční čísla se stíny vlastních nohou. V květnu 1779 vystupoval v Norimberku, kde se svým stínovým divadlem uváděl např. scénky ''Der Straßenräuber ''[Pouliční zloděj], ''Die zwey Spanische Filous ''[Dva španělští darebové], ''Die mitleidige Zauberin'' [Soucitná kouzelnice] a ''Die Thiere aus den vier Theilen der Welt ''[Zvířata ze čtyř světadílů]''.'' Představení doplňoval „krásnými tanci“, jaké by ani „živá osoba přirozeněji nesvedla“. Do Prahy se vrátil v lednu 1782, ale jeho žádost byla královským hejtmanem odmítnuta s odůvodněním, že je známo, kolik si v Praze za svého dřívějšího dlouhého pobytu vydělal, aniž z jeho produkcí vzešel nějaký „prospěšný vědecký poznatek“. Podobně jako další provozovatelé stínových divadel reagoval i '''S'''. svými produkcemi na živý zájem diváků o cizí země a přírodní zajímavosti. Jeho repertoár v Norimberku však již inklinoval ke komediálním výstupům, a zřejmě proto bylo jeho další pražské účinkování považováno za neužitečné. '''S'''. produkce byly napodobovány i jinde, např. v Düsseldorfu byl 1790 předváděn ''Chinesisches Lustspiel'' [Čínská veselohra] „podle vynálezu pana Ambroise Saint-Quirica“. | Uváděn též jako Saint-Quirico, s křest. jmény Ambrosius, Ambroise i Ambrogio. – Pocházel z Itálie, původním povoláním byl malíř. Případný příbuzenský vztah k milánskému malíři a scénografovi Alessandru S. (1777–1849) nebyl dosud zkoumán. Od září do listopadu 1776 předváděl '''S'''. v Petrohradě v domě kupce Kizelji pod názvem ''Les ombres chinoises ili Kitajskije teni v trjoch dejstvijach ''[Čínské stíny ve třech dějstvích] dobově oblíbené stínové divadlo. Sehrál též představení oslavující ruské impérium a budoucí carský pár Pavla I. a Marii Fjodorovnu, doplněné „novým anglickým baletem“ a slavnostně iluminovanými dekoracemi (9. 11.). V Petrohradě pobyl nejméně do února 1777 (20.–25. 2. vystupoval v domě jiného kupce), v listopadu téhož roku se již objevil v Praze s čínskou stínohrou, kterou dle svého tvrzení s úspěchem předváděl před francouzským a anglickým králem a ruskou carevnou. Mezi jednotlivé akty stínohry zařadil výstup mechanického provazolezce a taneční čísla se stíny vlastních nohou. V květnu 1779 vystupoval v Norimberku, kde se svým stínovým divadlem uváděl např. scénky ''Der Straßenräuber ''[Pouliční zloděj], ''Die zwey Spanische Filous ''[Dva španělští darebové], ''Die mitleidige Zauberin'' [Soucitná kouzelnice] a ''Die Thiere aus den vier Theilen der Welt ''[Zvířata ze čtyř světadílů]''.'' Představení doplňoval „krásnými tanci“, jaké by ani „živá osoba přirozeněji nesvedla“. Do Prahy se vrátil v lednu 1782, ale jeho žádost byla královským hejtmanem odmítnuta s odůvodněním, že je známo, kolik si v Praze za svého dřívějšího dlouhého pobytu vydělal, aniž z jeho produkcí vzešel nějaký „prospěšný vědecký poznatek“. Podobně jako další provozovatelé stínových divadel reagoval i '''S'''. svými produkcemi na živý zájem diváků o cizí země a přírodní zajímavosti. Jeho repertoár v Norimberku však již inklinoval ke komediálním výstupům, a zřejmě proto bylo jeho další pražské účinkování považováno za neužitečné. '''S'''. produkce byly napodobovány i jinde, např. v Düsseldorfu byl 1790 předváděn ''Chinesisches Lustspiel'' [Čínská veselohra] „podle vynálezu pana Ambroise Saint-Quirica“. | ||
</ee:content> | </ee:content> | ||
Řádka 31: | Řádka 31: | ||
<div class="names"><ee:names> | <div class="names"><ee:names> | ||
== Další jména == | == Další jména == | ||
− | <ee:names_lastname>Saint-Quirico</ee:names_lastname> <ee:names_firstname/> | + | <ee:names_lastname>Saint-Quirico</ee:names_lastname> <ee:names_firstname/> |
+ | <ee:names_lastname/> <ee:names_firstname>Ambrosius</ee:names_firstname> | ||
+ | <ee:names_lastname/> <ee:names_firstname>Ambroise</ee:names_firstname> | ||
+ | <ee:names_lastname/> <ee:names_firstname>Ambrogio</ee:names_firstname> | ||
</ee:names></div> | </ee:names></div> | ||
{{#dpl: | {{#dpl: | ||
Řádka 42: | Řádka 45: | ||
| noresultsheader=\n | | noresultsheader=\n | ||
}} | }} | ||
− | < | + | <ee:published>'''Vznik:''' 2007{{break}}</ee:published><ee:source>'''Zdroj:''' ''Starší divadlo v českých zemích do konce 18. století. Osobnosti a díla,'' ed. A. Jakubcová, Praha: Divadelní ústav – Academia 2007, s. 520{{break}}</ee:source><ee:author>'''Autor:''' [[Alice Dubská]]{{break}}</ee:author> |
− | + | ||
− | ''' | + | |
− | + | ||
− | + | ||
− | <ee: | + | |
− | + | ||
<ee:category>[[Category:Starší divadlo v českých zemích]] | <ee:category>[[Category:Starší divadlo v českých zemích]] | ||
[[Category:Divadelní osobnosti]]</ee:category> | [[Category:Divadelní osobnosti]]</ee:category> | ||
Řádka 57: | Řádka 55: | ||
</ee:documentation> | </ee:documentation> | ||
</cshow> | </cshow> | ||
− | + | ||
<references></references> | <references></references> | ||
− | |||
<noinclude><languages></languages></noinclude> | <noinclude><languages></languages></noinclude> |
Aktuální verze z 23. 1. 2017, 11:08
Uváděn též jako Saint-Quirico, s křest. jmény Ambrosius, Ambroise i Ambrogio. – Pocházel z Itálie, původním povoláním byl malíř. Případný příbuzenský vztah k milánskému malíři a scénografovi Alessandru S. (1777–1849) nebyl dosud zkoumán. Od září do listopadu 1776 předváděl S. v Petrohradě v domě kupce Kizelji pod názvem Les ombres chinoises ili Kitajskije teni v trjoch dejstvijach [Čínské stíny ve třech dějstvích] dobově oblíbené stínové divadlo. Sehrál též představení oslavující ruské impérium a budoucí carský pár Pavla I. a Marii Fjodorovnu, doplněné „novým anglickým baletem“ a slavnostně iluminovanými dekoracemi (9. 11.). V Petrohradě pobyl nejméně do února 1777 (20.–25. 2. vystupoval v domě jiného kupce), v listopadu téhož roku se již objevil v Praze s čínskou stínohrou, kterou dle svého tvrzení s úspěchem předváděl před francouzským a anglickým králem a ruskou carevnou. Mezi jednotlivé akty stínohry zařadil výstup mechanického provazolezce a taneční čísla se stíny vlastních nohou. V květnu 1779 vystupoval v Norimberku, kde se svým stínovým divadlem uváděl např. scénky Der Straßenräuber [Pouliční zloděj], Die zwey Spanische Filous [Dva španělští darebové], Die mitleidige Zauberin [Soucitná kouzelnice] a Die Thiere aus den vier Theilen der Welt [Zvířata ze čtyř světadílů]. Představení doplňoval „krásnými tanci“, jaké by ani „živá osoba přirozeněji nesvedla“. Do Prahy se vrátil v lednu 1782, ale jeho žádost byla královským hejtmanem odmítnuta s odůvodněním, že je známo, kolik si v Praze za svého dřívějšího dlouhého pobytu vydělal, aniž z jeho produkcí vzešel nějaký „prospěšný vědecký poznatek“. Podobně jako další provozovatelé stínových divadel reagoval i S. svými produkcemi na živý zájem diváků o cizí země a přírodní zajímavosti. Jeho repertoár v Norimberku však již inklinoval ke komediálním výstupům, a zřejmě proto bylo jeho další pražské účinkování považováno za neužitečné. S. produkce byly napodobovány i jinde, např. v Düsseldorfu byl 1790 předváděn Chinesisches Lustspiel [Čínská veselohra] „podle vynálezu pana Ambroise Saint-Quirica“.
Prameny a literatura
NA, fond ČG-Publ 1774–83: 26., 27. 11. 1777, č. 53; 31. 2. 1782, č. 8; Stadtbibliothek Nürnberg: divadelní cedule, sign. Nor. 1372, 1–3 (⇒ Purschke 1981). • A. Novotný: Staropražská theatralia, Praha 1955, s. 70; J. Bartoš: Loutkářská kronika, Praha 1963, s. 40; H. R. Purschke: Puppenspiel und verwandte Künste in der Reichsstadt Nürnberg, Mitteilungen des Vereins für Geschichte der Stadt Nürnberg (Nürnberg) 68, 1981, s. 241n.; B. Goldovskij: Letopis teatra kukol v Rossii XV–XVII vekov, Moskva 1994, s. 63.
Životní události
- po 1782: úmrtí
Další jména
Saint-Quirico
Ambrosius Ambroise Ambrogio
Vznik: 2007
Zdroj: Starší divadlo v českých zemích do konce 18. století. Osobnosti a díla, ed. A. Jakubcová, Praha: Divadelní ústav – Academia 2007, s. 520
Autor: Alice Dubská