Strinasacchi, Teresa: Porovnání verzí
![nahoru...](/skins/encyklopedie/images/sipka.png)
Z Divadelní Encyklopedie
(založení hesla) |
m (založení hesla) |
||
Řádka 2: | Řádka 2: | ||
<span id="PageFillProgress">3</span> | <span id="PageFillProgress">3</span> | ||
</ee:progress>{{Infobox Osoba | </ee:progress>{{Infobox Osoba | ||
− | | jméno=<ee:firstname>Teresa </ee:firstname> | + | | jméno=<ee:firstname>Teresa</ee:firstname> |
| příjmení=<ee:lastname>STRINASACCHI</ee:lastname> | | příjmení=<ee:lastname>STRINASACCHI</ee:lastname> | ||
| pseudonym=<ee:pseudonym></ee:pseudonym> | | pseudonym=<ee:pseudonym></ee:pseudonym> | ||
| narozen=<ee:mvchronology type="narození" field="date_from"> | | narozen=<ee:mvchronology type="narození" field="date_from"> | ||
− | 1764 | + | 1764 |
</ee:mvchronology> | </ee:mvchronology> | ||
| místoNarození=<ee:mvchronology type="narození" field="place"> | | místoNarození=<ee:mvchronology type="narození" field="place"> | ||
Řádka 12: | Řádka 12: | ||
</ee:mvchronology> | </ee:mvchronology> | ||
| zemřel=<ee:mvchronology type="úmrtí" field="date_from"> | | zemřel=<ee:mvchronology type="úmrtí" field="date_from"> | ||
− | 1838 | + | 1838 |
</ee:mvchronology> | </ee:mvchronology> | ||
| místoÚmrtí=<ee:mvchronology type="úmrtí" field="place"> | | místoÚmrtí=<ee:mvchronology type="úmrtí" field="place"> | ||
Řádka 19: | Řádka 19: | ||
| foto=<ee:titleimage></ee:titleimage> | | foto=<ee:titleimage></ee:titleimage> | ||
| fotodesc=<ee:imagedesc></ee:imagedesc> | | fotodesc=<ee:imagedesc></ee:imagedesc> | ||
− | | povolání=<ee:profession>zpěvačka, </ee:profession> | + | | povolání=<ee:profession>zpěvačka,</ee:profession> |
}}<ee:perex> | }}<ee:perex> | ||
Řádka 25: | Řádka 25: | ||
Psána též Strina Sacchi, Strinasachi, Strenasachi, Aninasachi, křest. jménem také Theresia. – Pocházela z hudebnické rodiny. Její sestra Regina, provd. Schlicková (1764–1839), se jako houslistka proslavila v Itálii i ve střední Evropě, 1784 koncertovala v přítomnosti císaře Josefa II. ve vídeňském Divadle u Korutanské brány a za autorova doprovodu přednesla ''Sonátu B dur'' (K. 454) → W. A. Mozarta, kterou pro ni zkomponoval; bratr Antonio působil mj. jako houslista v salcburském dvorním orchestru, sestra Anna byla také zpěvačkou. '''S'''. se provdala za zpěváka (bas buffo) G. Ambrogettiho (* asi 1780). Pěvkyně Marianna S. a Teresa S.-Avogadro, působící v severoitalských divadlech ve třicátých a čtyřicátých letech 19. stol., mohly být její dcery nebo neteře. | Psána též Strina Sacchi, Strinasachi, Strenasachi, Aninasachi, křest. jménem také Theresia. – Pocházela z hudebnické rodiny. Její sestra Regina, provd. Schlicková (1764–1839), se jako houslistka proslavila v Itálii i ve střední Evropě, 1784 koncertovala v přítomnosti císaře Josefa II. ve vídeňském Divadle u Korutanské brány a za autorova doprovodu přednesla ''Sonátu B dur'' (K. 454) → W. A. Mozarta, kterou pro ni zkomponoval; bratr Antonio působil mj. jako houslista v salcburském dvorním orchestru, sestra Anna byla také zpěvačkou. '''S'''. se provdala za zpěváka (bas buffo) G. Ambrogettiho (* asi 1780). Pěvkyně Marianna S. a Teresa S.-Avogadro, působící v severoitalských divadlech ve třicátých a čtyřicátých letech 19. stol., mohly být její dcery nebo neteře. | ||
− | Už od počátku pěvecké kariéry se '''S'''. orientovala na interpretaci v komickém oboru. Poprvé se představila v jarní sezoně 1787 v Mantově jako seconda donna. Vystupovala společně se sestrou Annou v buffách G. Paisiella ''Le due contesse'' [Dvě hraběnky] a F. Alessandriho ''La finta principessa'' [Domnělá princezna] a absolvovaly spolu i angažmá v Chioggii a Trevisu, Udine, Padově a Florencii 1791/92 (Zaida, G. Gazzaniga:''Il Serraglio di Orosmano ''[Orosmanův harém]). V karnevalové sezoně 1793 v městě Volterra byla '''S'''. už obsazena jako prima buffa v Guglielmiho ''La bella pescatrice ''[Krásná rybářka] a Paisiellově ''La Scuffiara ''[Zamilovaná]. Následovalo angažmá v operní společnosti → D. Guardasoniho v pražském Nosticově divadle 1793–97, kde byla zpočátku tzv. druhou primadonou alternující s → A. Campi a E. Cannabichovou. Obor prvních komických rolí samostatně ovládla 1797. Po odchodu z Prahy (léto 1797 údajně strávila ve Vídni, kde její vystoupení však nejsou doložena) zahájila kariéru špičkové interpretky italských komických oper jako „prima buffa assoluta“ v benátském divadle Nobile Teatro Giustiniani da S. Moisè, kde 1797–99 zpívala první role v komických operách J. S. Mayra, G. Paisiella, M. Portogalla, G. a F. Gardiho, M. da Capua a G. Gazzanigy. Po hostování ve Veroně, Vicenze, Udine a Padově se vrátila do Benátek a 1799/1800 zpívala v divadle S. Benedetto (Mayr: ''L’avaro'' [Skrblík], ''Lubino e Carlotta'', Portogallo: ''Il matrimonio di Figaro'' [Figarovo manželství]). Při následném pobytu v Paříži (Salle Olympique, Salle Favart, Salle Louvois 1801–05) upoutala pozornost brilantní pohyblivostí hlasu, důrazným přednesem a půvabem zejména v roli Caroliny z Cimarosovy buffy ''Il matrimonio segreto'' [Tajné manželství], s níž se posléze představila i v milánské Scale (1806) a v benátském divadle La Fenice, kde kromě toho 1807 účinkovala v premiérách nových oper J. S. Mayra ''Le due giornate'' [Dva kritické dny] a ''Belle ciarle, e tristi fatti'' [Mnoho řečí, ale skutek utek’], V. Lavigny ''Le Metamorfosi'' a S. Pavesiho ''Sapersi scegliere un degno sposo'' [Pomocí rozumu najde se vhodný ženich]. 1808/09 působila jako prima buffa operní společnosti, provozující italské opery (Mayr, V. Trento, P. C. Guglielmi, G. Farinelli) v Amsterdamu. Vrcholem sezony byla benefice '''S'''. pořádaná v karnevalu 1809 a spojená s prvním zdejším vystoupením jejího manžela G. Ambrogettiho v Mozartově opeře ''Don Giovanni ''('''S'''. pravděpodobně zpívala roli Donny Anny, ⇒ Kutsch). Po návratu do Itálie získala angažmá v Padově (1810, znovu 1830) a Florencii (Teatro alla Pergola 1814/15, G. Rossini: ''Il Turco in Italia'', J. Weigl: ''Rivale di se stesso ''[Sám sobě rivalem]) a i ve zralém věku hostovala ještě v Paříži (květen 1816) a v Londýně (1823). Vedle M.-A. Barilli (dcery → C. Bondini) a E. Gafforini, s níž v Benátkách 1798 působila současně, patřila '''S'''. k předním evropským buffo sopranistkám předrossiniovského období. | + | Už od počátku pěvecké kariéry se '''S'''. orientovala na interpretaci v komickém oboru. Poprvé se představila v jarní sezoně 1787 v Mantově jako seconda donna. Vystupovala společně se sestrou Annou v buffách G. Paisiella ''Le due contesse'' [Dvě hraběnky] a F. Alessandriho ''La finta principessa'' [Domnělá princezna] a absolvovaly spolu i angažmá v Chioggii a Trevisu, Udine, Padově a Florencii 1791/92 (Zaida, G. Gazzaniga: ''Il Serraglio di Orosmano ''[Orosmanův harém]). V karnevalové sezoně 1793 v městě Volterra byla '''S'''. už obsazena jako prima buffa v Guglielmiho ''La bella pescatrice ''[Krásná rybářka] a Paisiellově ''La Scuffiara ''[Zamilovaná]. Následovalo angažmá v operní společnosti → D. Guardasoniho v pražském Nosticově divadle 1793–97, kde byla zpočátku tzv. druhou primadonou alternující s → A. Campi a E. Cannabichovou. Obor prvních komických rolí samostatně ovládla 1797. Po odchodu z Prahy (léto 1797 údajně strávila ve Vídni, kde její vystoupení však nejsou doložena) zahájila kariéru špičkové interpretky italských komických oper jako „prima buffa assoluta“ v benátském divadle Nobile Teatro Giustiniani da S. Moisè, kde 1797–99 zpívala první role v komických operách J. S. Mayra, G. Paisiella, M. Portogalla, G. a F. Gardiho, M. da Capua a G. Gazzanigy. Po hostování ve Veroně, Vicenze, Udine a Padově se vrátila do Benátek a 1799/1800 zpívala v divadle S. Benedetto (Mayr: ''L’avaro'' [Skrblík], ''Lubino e Carlotta'', Portogallo: ''Il matrimonio di Figaro'' [Figarovo manželství]). Při následném pobytu v Paříži (Salle Olympique, Salle Favart, Salle Louvois 1801–05) upoutala pozornost brilantní pohyblivostí hlasu, důrazným přednesem a půvabem zejména v roli Caroliny z Cimarosovy buffy ''Il matrimonio segreto'' [Tajné manželství], s níž se posléze představila i v milánské Scale (1806) a v benátském divadle La Fenice, kde kromě toho 1807 účinkovala v premiérách nových oper J. S. Mayra ''Le due giornate'' [Dva kritické dny] a ''Belle ciarle, e tristi fatti'' [Mnoho řečí, ale skutek utek’], V. Lavigny ''Le Metamorfosi'' a S. Pavesiho ''Sapersi scegliere un degno sposo'' [Pomocí rozumu najde se vhodný ženich]. 1808/09 působila jako prima buffa operní společnosti, provozující italské opery (Mayr, V. Trento, P. C. Guglielmi, G. Farinelli) v Amsterdamu. Vrcholem sezony byla benefice '''S'''. pořádaná v karnevalu 1809 a spojená s prvním zdejším vystoupením jejího manžela G. Ambrogettiho v Mozartově opeře ''Don Giovanni ''('''S'''. pravděpodobně zpívala roli Donny Anny, ⇒ Kutsch). Po návratu do Itálie získala angažmá v Padově (1810, znovu 1830) a Florencii (Teatro alla Pergola 1814/15, G. Rossini: ''Il Turco in Italia'', J. Weigl: ''Rivale di se stesso ''[Sám sobě rivalem]) a i ve zralém věku hostovala ještě v Paříži (květen 1816) a v Londýně (1823). Vedle M.-A. Barilli (dcery → C. Bondini) a E. Gafforini, s níž v Benátkách 1798 působila současně, patřila '''S'''. k předním evropským buffo sopranistkám předrossiniovského období. |
− | Pražské publikum poznalo '''S'''. v době, kdy byl její hlas ještě mladý a svěží, kritika jej hodnotila jako krásný, průrazný a výjimečně působivý a vyzdvihovala zvláště její schopnost spojovat pěveckou virtuozitu s přirozeným nenuceným herectvím (⇒ GTK 1794). Pod vedením kapelníka italské opery → J. K. Kuchaře se stala jednou z nejlepších zdejších pěvkyň (⇒ Dlabač). 1795/96 se podílela na českých provedeních Paisiellových oper ''Služka paní'' (Diwka Pani, v původní verzi ''La serva padrona'') a ''Nanynka a | + | Pražské publikum poznalo '''S'''. v době, kdy byl její hlas ještě mladý a svěží, kritika jej hodnotila jako krásný, průrazný a výjimečně působivý a vyzdvihovala zvláště její schopnost spojovat pěveckou virtuozitu s přirozeným nenuceným herectvím (⇒ GTK 1794). Pod vedením kapelníka italské opery → J. K. Kuchaře se stala jednou z nejlepších zdejších pěvkyň (⇒ Dlabač). 1795/96 se podílela na českých provedeních Paisiellových oper ''Služka paní'' (Diwka Pani, v původní verzi ''La serva padrona'') a ''Nanynka a Kubíček'' (Naninka a Kubiczek, Ančička und Kubiček). Původní verzi této dvouaktové komické opery ''Il matrimonio inaspettato'' [Nečekané manželství] hrál v Praze už → P. Bondini pod názvem ''La contadina di spirito'' [Důvtipná venkovanka, 1786]. Na léto 1796, kdy část operního souboru včetně '''S'''. vystupovala v době stavebních úprav Nosticova divadla v domě U Železných dveří s nepříliš navštěvovaným programem komických oper a pantomim, zařadil Guardasoni také italskou verzi pojmenovanou ''Giacomo e Ninetta''. Správné určení původní verze Nanynky a Kubíčka umožnil teprve nález části rukopisného klavírního výtahu s kavatinou Giorgina s českým textem „Ty nevíš Nanynko, jak túze se saužím“ (⇒ ''Jonášová'' 2002). V českých představeních, která ovšem neměla dlouhého trvání, se vedle '''S'''. uplatnil také český rodák a bas buffo J. Wieser s manželkou Josephou. |
Hodnocení Guardasoniho společnosti z prosince 1794 (pravděpodobně z pera F. Němečka), vyzdvihuje '''S'''. jako začínající a nadějnou sílu, která spolu s A. Campi, jejím manželem a → L. Bassim patřila mezi lepší pěvce jinak průměrného a nepočetného souboru. Ve vydařeném italském provedení Mozartovy ''Kouzelné flétny'' (''Il flauto magico'') vytvořila výborně roli Paminy (1793/94). V roli Sesta v Mozartově opeře ''La clemenza di Tito ''[Velkomyslnost Titova, 3. 12. 1794] zaznamenala úspěch svým přirozeným zjevem, zpěvem a herectvím, dle recenze její výkon vynikl zvláště ve srovnání s kastrátem D. Bedinim, který zpíval premiéru 6. 9. 1791; na '''S'''. se vzpomínalo i později, kdy byl za kapelníka W. Müllera do role Sesta obsazen tenorista J. Ch. Grünbaum. Její další výraznou rolí byla v Praze Rachelina v Paisiellově opeře ''La molinara'' [L’amor contrastato, Mlynářka / Láska s překážkami]. S Guardasoniho souborem účinkovala v letních sezonách 1793 (25. 5.–26. 8.) a 1794 (15. 6.–10. 9.) v Lipsku, kde se podílela na mozartovských inscenacích (''Le nozze di Figaro'', ''Don Giovanni'') a na provedení oper J. Weigla ''La principessa d’Amalfi'' [Kněžna z Amalfi] a F. X. Süßmayra ''L’incanto superato'' [Překonané kouzlo]. V Praze zpívala též sólový part v kantátě zkomponované → V. Maschkem k poctě arcivévody Karla ''Böhmens Dankgefühl'' [Vděčnost Čech, t: A. G. Meißner, 18. a 30. 11. 1796] a v kantátě F. D. Webera ''Böhmens Erretung'' [Záchrana Čech, t: J. G. Meinert] provedené za řízení → V. Praupnera při univerzitní oslavě narozenin císaře Františka II. v Nosticově divadle 12. 2. 1797. Benefiční představení Mozartovy ''Figarovy svatby'' (''Le nozze di Figaro''), při němž byl rozdáván tištěný oslavný sonet (⇒ Dlabač), pořádala '''S'''. 31. 3. 1797 v Nosticově divadle na rozloučenou. Důvody předčasného odchodu nadějné pěvkyně z Prahy bývají spojovány s krizí zdejší italské opery v posledním desetiletí její existence, kdy stárnoucí impresário Guardasoni drastickými úspornými opatřeními zastavil jak personální obnovu souboru, tak obměnu repertoáru. | Hodnocení Guardasoniho společnosti z prosince 1794 (pravděpodobně z pera F. Němečka), vyzdvihuje '''S'''. jako začínající a nadějnou sílu, která spolu s A. Campi, jejím manželem a → L. Bassim patřila mezi lepší pěvce jinak průměrného a nepočetného souboru. Ve vydařeném italském provedení Mozartovy ''Kouzelné flétny'' (''Il flauto magico'') vytvořila výborně roli Paminy (1793/94). V roli Sesta v Mozartově opeře ''La clemenza di Tito ''[Velkomyslnost Titova, 3. 12. 1794] zaznamenala úspěch svým přirozeným zjevem, zpěvem a herectvím, dle recenze její výkon vynikl zvláště ve srovnání s kastrátem D. Bedinim, který zpíval premiéru 6. 9. 1791; na '''S'''. se vzpomínalo i později, kdy byl za kapelníka W. Müllera do role Sesta obsazen tenorista J. Ch. Grünbaum. Její další výraznou rolí byla v Praze Rachelina v Paisiellově opeře ''La molinara'' [L’amor contrastato, Mlynářka / Láska s překážkami]. S Guardasoniho souborem účinkovala v letních sezonách 1793 (25. 5.–26. 8.) a 1794 (15. 6.–10. 9.) v Lipsku, kde se podílela na mozartovských inscenacích (''Le nozze di Figaro'', ''Don Giovanni'') a na provedení oper J. Weigla ''La principessa d’Amalfi'' [Kněžna z Amalfi] a F. X. Süßmayra ''L’incanto superato'' [Překonané kouzlo]. V Praze zpívala též sólový part v kantátě zkomponované → V. Maschkem k poctě arcivévody Karla ''Böhmens Dankgefühl'' [Vděčnost Čech, t: A. G. Meißner, 18. a 30. 11. 1796] a v kantátě F. D. Webera ''Böhmens Erretung'' [Záchrana Čech, t: J. G. Meinert] provedené za řízení → V. Praupnera při univerzitní oslavě narozenin císaře Františka II. v Nosticově divadle 12. 2. 1797. Benefiční představení Mozartovy ''Figarovy svatby'' (''Le nozze di Figaro''), při němž byl rozdáván tištěný oslavný sonet (⇒ Dlabač), pořádala '''S'''. 31. 3. 1797 v Nosticově divadle na rozloučenou. Důvody předčasného odchodu nadějné pěvkyně z Prahy bývají spojovány s krizí zdejší italské opery v posledním desetiletí její existence, kdy stárnoucí impresário Guardasoni drastickými úspornými opatřeními zastavil jak personální obnovu souboru, tak obměnu repertoáru. | ||
Řádka 37: | Řádka 37: | ||
<div class="chronology"><ee:chronology> | <div class="chronology"><ee:chronology> | ||
== Životní události == | == Životní události == | ||
− | * <ee:chronology_date_from>1764 </ee:chronology_date_from><ee:chronology_date_to/>: <ee:chronology_event_type>narození</ee:chronology_event_type>, <ee:chronology_place>Ostiglia (Itálie)</ee:chronology_place><br/><ee:chronology_event_text/><ee:chronology_public_notice/><ee:chronology_private_notice/><ee:nevershow><ee:chronology_coords/></ee:nevershow> | + | * <ee:chronology_date_from>1764</ee:chronology_date_from><ee:chronology_date_to/>: <ee:chronology_event_type>narození</ee:chronology_event_type>, <ee:chronology_place>Ostiglia (Itálie)</ee:chronology_place><br/><ee:chronology_event_text/><ee:chronology_public_notice/><ee:chronology_private_notice/><ee:nevershow><ee:chronology_coords/></ee:nevershow> |
− | * <ee:chronology_date_from>1838 </ee:chronology_date_from><ee:chronology_date_to/>: <ee:chronology_event_type>úmrtí</ee:chronology_event_type>, <ee:chronology_place>Londýn (Velká Británie) nebo Itálie</ee:chronology_place><br/><ee:chronology_event_text/><ee:chronology_public_notice/><ee:chronology_private_notice/><ee:nevershow><ee:chronology_coords/></ee:nevershow> | + | * <ee:chronology_date_from>1838</ee:chronology_date_from><ee:chronology_date_to/>: <ee:chronology_event_type>úmrtí</ee:chronology_event_type>, <ee:chronology_place>Londýn (Velká Británie) nebo Itálie</ee:chronology_place><br/><ee:chronology_event_text/><ee:chronology_public_notice/><ee:chronology_private_notice/><ee:nevershow><ee:chronology_coords/></ee:nevershow> |
</ee:chronology></div> | </ee:chronology></div> | ||
<div class="names"><ee:names> | <div class="names"><ee:names> |
Verze z 9. 11. 2016, 13:15
Teresa STRINASACCHI
* 1764 Ostiglia (Itálie)
† 1838 Londýn (Velká Británie) nebo Itálie
zpěvačka
Nyní jsou zobrazeny pouze částečné informace. Úplné heslo bude viditelné až po přihlášení.