Thun-Hohenstein, Jan Josef František Antonín: Porovnání verzí
![nahoru...](/skins/encyklopedie/images/sipka.png)
Z Divadelní Encyklopedie
(založení hesla) |
m (založení hesla) |
||
Řádka 2: | Řádka 2: | ||
<span id="PageFillProgress">3</span> | <span id="PageFillProgress">3</span> | ||
</ee:progress>{{Infobox Osoba | </ee:progress>{{Infobox Osoba | ||
− | | jméno=<ee:firstname>Jan Josef František Antonín </ee:firstname> | + | | jméno=<ee:firstname>Jan Josef František Antonín</ee:firstname> |
| příjmení=<ee:lastname>THUN-HOHENSTEIN</ee:lastname> | | příjmení=<ee:lastname>THUN-HOHENSTEIN</ee:lastname> | ||
| pseudonym=<ee:pseudonym></ee:pseudonym> | | pseudonym=<ee:pseudonym></ee:pseudonym> | ||
Řádka 19: | Řádka 19: | ||
| foto=<ee:titleimage></ee:titleimage> | | foto=<ee:titleimage></ee:titleimage> | ||
| fotodesc=<ee:imagedesc></ee:imagedesc> | | fotodesc=<ee:imagedesc></ee:imagedesc> | ||
− | | povolání=<ee:profession>mecenáš, </ee:profession> | + | | povolání=<ee:profession>mecenáš,</ee:profession> |
}}<ee:perex> | }}<ee:perex> | ||
Řádka 27: | Řádka 27: | ||
'''T'''. sídlil zejména na Děčíně a v pražském paláci v dnešní Sněmovní ulici (čp. 176/III), postaveném jeho dědem Maxmiliánem (1638–1701). Byl čtyřikrát ženat a měl celkem 24 dětí. Čtyři z jeho synů založili další větve rodu. V pozdějších letech bylo Leopoldem Felixem T. (1797–1877) obnoveno divadlo ve Starých Benátkách (Benátky nad Jizerou), kde je ve druhém patře severovýchodního křídla zámku v první polovině 18. stol. zřídil hrabě Ignác z Klenové. Za Leopolda Felixe T. tu byly uváděny malé činohry hrané hraběcími dětmi, 1844–48 na oslavu hraběcích narozenin několikrát vystoupili místní ochotníci. Významná byla dvě představení Donizettiho zpěvohry ''Marie, dcera pluku'', na jejímž uvedení se pravděpodobně podílel i B. Smetana, který zde působil jako domácí učitel hudby. | '''T'''. sídlil zejména na Děčíně a v pražském paláci v dnešní Sněmovní ulici (čp. 176/III), postaveném jeho dědem Maxmiliánem (1638–1701). Byl čtyřikrát ženat a měl celkem 24 dětí. Čtyři z jeho synů založili další větve rodu. V pozdějších letech bylo Leopoldem Felixem T. (1797–1877) obnoveno divadlo ve Starých Benátkách (Benátky nad Jizerou), kde je ve druhém patře severovýchodního křídla zámku v první polovině 18. stol. zřídil hrabě Ignác z Klenové. Za Leopolda Felixe T. tu byly uváděny malé činohry hrané hraběcími dětmi, 1844–48 na oslavu hraběcích narozenin několikrát vystoupili místní ochotníci. Významná byla dvě představení Donizettiho zpěvohry ''Marie, dcera pluku'', na jejímž uvedení se pravděpodobně podílel i B. Smetana, který zde působil jako domácí učitel hudby. | ||
− | Rozsáhlý majetek umožňoval '''T'''. četné aktivity, včetně stavebních. V děčínském zámku položil základy rozsáhlé zámecké knihovny, kromě toho zde byly sbírky starožitností, přírodnin, mincí a fungovalo i zámecké divadlo. Významně podpořil veřejné pražské divadlo, a to propůjčováním sálu svého malostranského paláce (čp. 176/III) divadelním společnostem. První zjištěné představení šlechtických ochotníků se tu konalo 3. 2. 1737 (⇒ ''Straka ''1919/20). Další zpráva o divadelním představení v tomto paláci se váže k pražské návštěvě Marie Terezie a Františka Lotrinského v srpnu a září 1754, kteří se 29. 8. zúčastnili představení dvou francouzských her ve zdejším „krásném sále“. '''T'''. osobně převzal roli Harlekýna a orchestr byl složen z příslušníků šlechty. Ve stejné roli '''T'''. vystupoval už o dva roky dříve, v lednu a únoru 1752, kdy šlechtická společnost s vlastním orchestrem provedla francouzské veselohry ''La double inconstance'' [Dvojí nestálost] a ''Le retour de la tendresse'' [Návrat milované] v sále u barona Netolického. Velký sál Thunovského paláce příležitostně sloužil k pořádání divadelních představení a koncertů. Pro divadelní účely byl patrně upraven až 1768, kdy se zde 4. 4. konalo představení pantomimy s hudbou vídeňského skladatele Ch. | + | Rozsáhlý majetek umožňoval '''T'''. četné aktivity, včetně stavebních. V děčínském zámku položil základy rozsáhlé zámecké knihovny, kromě toho zde byly sbírky starožitností, přírodnin, mincí a fungovalo i zámecké divadlo. Významně podpořil veřejné pražské divadlo, a to propůjčováním sálu svého malostranského paláce (čp. 176/III) divadelním společnostem. První zjištěné představení šlechtických ochotníků se tu konalo 3. 2. 1737 (⇒ ''Straka ''1919/20). Další zpráva o divadelním představení v tomto paláci se váže k pražské návštěvě Marie Terezie a Františka Lotrinského v srpnu a září 1754, kteří se 29. 8. zúčastnili představení dvou francouzských her ve zdejším „krásném sále“. '''T'''. osobně převzal roli Harlekýna a orchestr byl složen z příslušníků šlechty. Ve stejné roli '''T'''. vystupoval už o dva roky dříve, v lednu a únoru 1752, kdy šlechtická společnost s vlastním orchestrem provedla francouzské veselohry ''La double inconstance'' [Dvojí nestálost] a ''Le retour de la tendresse'' [Návrat milované] v sále u barona Netolického. Velký sál Thunovského paláce příležitostně sloužil k pořádání divadelních představení a koncertů. Pro divadelní účely byl patrně upraven až 1768, kdy se zde 4. 4. konalo představení pantomimy s hudbou vídeňského skladatele Ch. Manna ''Der durch die Macht des Cupido glücklich gewordene Harlequin ''[Mocí Cupidovou obšťastněný Harlekýn], ve stejném roce v něm vystupovala i společnost → J. J. Bruniana. 1779 bylo v sále zařízeno divadlo o 33 lóžích a galerii, 4. 11. 1779 zde hrála → Tillyho společnost pod vedením → M. Scholze blíže neznámou hru ''Claire''. Od 1781 provozoval Thunovské divadlo → P. Bondini, který si vedl natolik zdatně, že si jeho hereckou společnost při své návštěvě Prahy v září 1783 oblíbil i císař Josef II. a doporučil ji hraběti → Františku Antonínu Nosticovi k angažování do jeho nového divadla, což se stalo již v příštím roce. Kromě Bondiniho hrála v Thunovském paláci také společnost Vlastenského divadla → V. Mihuleho a J. Butteaua a společnost → F. Spenglera. Divadlo zaniklo 26. 8. 1794 při nočním požáru, po představení Kurfiřtské saské herecké společnosti vedené tehdy → F. Secondou, která zde pravidelně v letním období hostovala od 1782 (E. Schikaneder: ''Der redliche Landmann'', jednou z verzí příčiny požáru byla působivá iluminace portrétu císaře v závěru představení). '''T'''. syn Václav Josef Jan (1739–96) se tehdy k Secondovi zachoval velmi šlechetně, neboť nepožadoval žádnou náhradu škody, přestože podle platné nájemní smlouvy ji v případě požáru měl uhradit nájemce. 1801 odkoupili objekt čeští stavové a dali ho přebudovat na sněmovní dům (dnes sídlo Parlamentu ČR). |
</ee:content> | </ee:content> | ||
<ee:bibliography> | <ee:bibliography> |
Verze z 4. 11. 2016, 15:32
Jan Josef František Antonín THUN-HOHENSTEIN
* 2. 7. 1711 Praha
† 21. 5. 1788 Praha
mecenáš
Nyní jsou zobrazeny pouze částečné informace. Úplné heslo bude viditelné až po přihlášení.