Tegernseeský zlomek: Porovnání verzí
![nahoru...](/skins/encyklopedie/images/sipka.png)
Z Divadelní Encyklopedie
m (založení hesla) |
m (založení hesla) |
||
Řádka 20: | Řádka 20: | ||
Uváděny též jako ''Božítělový zlomek hry mnichovské'', ''Mnichovská – Tegernseeská hra o Božím těle'', ''Hra na Boží tělo (Tegernseeský zlomek)''. – Na jednom ze dvou listů, dnes rozpůleném, jsou zapsány ve třech výstupech (75 v.) texty volně zpracované dle starozákonních příběhů. V prvním výstupu (20 v.) se spícímu proroku Eliášovi (Helias) zjevuje Anděl s výzvou, aby se posílen chlebem a olejem vydal na cestu. Eliáš ukazuje oba dary a odchází. Této scéně, inspirované První knihou Královskou (kap. 17, v. 10–16 a kap. 19, v. 5–8), patrně chybí začátek. Druhým výstupem starozákonního bloku je monolog Ježíše (Jesus) oznamujícího, že potěší truchlivé a lačné chlebem svého těla (14 v.). Ve třetím výstupu (39 v.) Ježíš volá Mojžíše (Moyses) a přikazuje mu, aby utěšil svůj lid. Mojžíš si však stěžuje, že lid je neposlušný. Poté vyzván Ježíšem pobídne lid ke zbožnosti. Všechny výstupy jsou inspirovány Biblí, avšak zbaveny popisných detailů a konkrétního dějového kontextu. Zůstávají volně zpracovány pouze jako základní samostatné akce (dějová gesta) příběhů. Ježíš v nich nevystupuje jako historická postava, ale v pozici druhé osoby božské Trojice jako Bůh Syn. Svým obsahem a zpracováním jsou texty (zejména eliášovský) v evropském kontextu zcela ojedinělé. Dosavadní označení textů jako zbytku božítělové hry je pouhým dohadem, neboť mohou být částí her k jiným příležitostem (např. her prorockých, vánočních, zelenočtvrtečních, nebo součástí kristologického mysteria se starozákonními prefiguracemi). | Uváděny též jako ''Božítělový zlomek hry mnichovské'', ''Mnichovská – Tegernseeská hra o Božím těle'', ''Hra na Boží tělo (Tegernseeský zlomek)''. – Na jednom ze dvou listů, dnes rozpůleném, jsou zapsány ve třech výstupech (75 v.) texty volně zpracované dle starozákonních příběhů. V prvním výstupu (20 v.) se spícímu proroku Eliášovi (Helias) zjevuje Anděl s výzvou, aby se posílen chlebem a olejem vydal na cestu. Eliáš ukazuje oba dary a odchází. Této scéně, inspirované První knihou Královskou (kap. 17, v. 10–16 a kap. 19, v. 5–8), patrně chybí začátek. Druhým výstupem starozákonního bloku je monolog Ježíše (Jesus) oznamujícího, že potěší truchlivé a lačné chlebem svého těla (14 v.). Ve třetím výstupu (39 v.) Ježíš volá Mojžíše (Moyses) a přikazuje mu, aby utěšil svůj lid. Mojžíš si však stěžuje, že lid je neposlušný. Poté vyzván Ježíšem pobídne lid ke zbožnosti. Všechny výstupy jsou inspirovány Biblí, avšak zbaveny popisných detailů a konkrétního dějového kontextu. Zůstávají volně zpracovány pouze jako základní samostatné akce (dějová gesta) příběhů. Ježíš v nich nevystupuje jako historická postava, ale v pozici druhé osoby božské Trojice jako Bůh Syn. Svým obsahem a zpracováním jsou texty (zejména eliášovský) v evropském kontextu zcela ojedinělé. Dosavadní označení textů jako zbytku božítělové hry je pouhým dohadem, neboť mohou být částí her k jiným příležitostem (např. her prorockých, vánočních, zelenočtvrtečních, nebo součástí kristologického mysteria se starozákonními prefiguracemi). | ||
− | '''Zlomek | + | '''Zlomek vánoční hry''' |
Uváděn též jako ''Tegernseeská vánoční hra''. – Na druhé straně listu s počátkem hry na Květnou neděli je závěr nejstaršího dochovaného zápisu české vánoční hry s koncem pravděpodobně pastýřské scény (11 v.) a celým tříkrálovým výstupem (26 v.). V první části tohoto zlomku mluví v kazatelsky znějící replice jeden z těch, „kteří se tuto sebrali“ (snad jeden z pastýřů) a vyzývá všechny, aby se požehnali (pokřižovali). Hned nato přicházejí tři králové, slova se ujímá pouze Baltazar. Zdraví děťátko, předává dary a prosí o odpuštění hříchů a o požehnání na zpáteční cestu. V evropském kontextu je jedinečná odpověď Ježíška, který je zde označen jako „parvulus Jesus“ (maličký Ježíš). Děkuje králům za dary, odpouští hříchy a slibuje nebeské království (v mladší ''Hesenské vánoční hře'' z 1450–60 zpívá v ukolébavkovém stylu o svém příštím utrpení). Při realizaci této scény byl Ježíšek nejspíše představován soškou a jeho repliku pronesl někdo zástupně. V rukopise je pod jeho replikou zapsáno: „Anyčka za…“, není tedy vyloučeno, že text recitovala dívka. Na závěr předepisuje latinská poznámka tříkrálovou obchůzku kostela. | Uváděn též jako ''Tegernseeská vánoční hra''. – Na druhé straně listu s počátkem hry na Květnou neděli je závěr nejstaršího dochovaného zápisu české vánoční hry s koncem pravděpodobně pastýřské scény (11 v.) a celým tříkrálovým výstupem (26 v.). V první části tohoto zlomku mluví v kazatelsky znějící replice jeden z těch, „kteří se tuto sebrali“ (snad jeden z pastýřů) a vyzývá všechny, aby se požehnali (pokřižovali). Hned nato přicházejí tři králové, slova se ujímá pouze Baltazar. Zdraví děťátko, předává dary a prosí o odpuštění hříchů a o požehnání na zpáteční cestu. V evropském kontextu je jedinečná odpověď Ježíška, který je zde označen jako „parvulus Jesus“ (maličký Ježíš). Děkuje králům za dary, odpouští hříchy a slibuje nebeské království (v mladší ''Hesenské vánoční hře'' z 1450–60 zpívá v ukolébavkovém stylu o svém příštím utrpení). Při realizaci této scény byl Ježíšek nejspíše představován soškou a jeho repliku pronesl někdo zástupně. V rukopise je pod jeho replikou zapsáno: „Anyčka za…“, není tedy vyloučeno, že text recitovala dívka. Na závěr předepisuje latinská poznámka tříkrálovou obchůzku kostela. |
Verze z 2. 11. 2016, 20:06
TEGERNSEESKÝ ZLOMEK
sborník anonymních dramatických textů - polovina 15. stol.
Známé i jako Tegernseeské či Mnichovské torzo sborníku českých dramatických textů, Tegernseeské či Mnichovské dramatické zlomky, Ludus in die palmarum
Nyní jsou zobrazeny pouze částečné informace. Úplné heslo bude viditelné, až po přihlášení.