Bolze, Carl Peter: Porovnání verzí
![nahoru...](/skins/encyklopedie/images/sipka.png)
Z Divadelní Encyklopedie
m (Jakubcova přesunul stránku Bolze Carl Peter na Bolze, Carl Peter s výměnou přesměrování) |
m |
||
Řádka 21: | Řádka 21: | ||
| povolání = <ee:profession>herec, inspicient, divadelní nápověda</ee:profession> | | povolání = <ee:profession>herec, inspicient, divadelní nápověda</ee:profession> | ||
}}<ee:perex> | }}<ee:perex> | ||
− | + | Jako druhý milovník byl 1816 angažován do souboru německé činohry Stavovského divadla. Později hrál menší role a podílel se na provozu divadla také jako inspicient, nápověda a vazač divadelních textů. V rolích starců vystupoval i po penzionování 1843. Dvě jeho dcery (Maria, * 1811, a Dorothea, * 1819) se věnovaly divadlu. | |
</ee:perex> | </ee:perex> | ||
<cshow logged="1"> | <cshow logged="1"> | ||
<ee:content> | <ee:content> | ||
− | Psán též Karl. O jeho životě před příchodem do Prahy nejsou žádné zprávy. V souvislosti s německou činohrou Stavovského divadla v Praze je '''B. '''poprvé zmiňován 1816, kdy byl za ředitelství Johanna Carla Liebicha angažován jako druhý milovník. Byl přijat bez zkušebního představení, je tedy pravděpodobné, že jej ředitel Liebich znal již dříve a do Prahy ho pozval. '''B. '''zůstal pražské scéně věren po celý svůj život. | + | Psán též Karl. O jeho životě před příchodem do Prahy nejsou žádné zprávy. V souvislosti s německou činohrou Stavovského divadla v Praze je '''B. '''poprvé zmiňován 1816, kdy byl za ředitelství Johanna Carla Liebicha angažován jako druhý milovník. Byl přijat bez zkušebního představení, je tedy pravděpodobné, že jej ředitel Liebich znal již dříve a do Prahy ho pozval. '''B. '''zůstal pražské scéně věren po celý svůj život. Zůstal v angažmá během několika ředitelských období (vdova Liebichová, Holbein, triumvirát Polawsky – Kainz – Štěpánek, Stöger, Hoffmann, podruhé Stöger). V německé činohře hrál během této doby mnoho menších rolí (sluhy, společníky, starosty, starší příbuzné, úředníky). Jeho postavení v souboru v období tzv. triumvirátu (1824–34) a za Stögerova prvního ředitelství (1834–46) dokumentuje jeho herecká měsíční gáže, jež v obou obdobích činila přibližně 66 zlatých a 40 krejcarů, tj. pod průměrem v souboru. Vedle herecké aktivity se '''B.''' podílel na provozu divadla též jako inspicient, nápověda a vazač divadelních textů. I k menším, herecky mnohdy málo vděčným, rolím přistupoval svědomitě a s pílí, čímž si vysloužil dlouhodobou přízeň a uznání obecenstva. |
− | Vazbu na divadlo si udržel '''B.''' | + | Vazbu na divadlo si udržel '''B.''' i poté, co byl 9. 4. 1843 penzionován; nadále v souboru německé činohry pravidelně vystupoval v rolích starců nejrůznější povahy, od dobráckých rodinných příslušníků a melancholických kmetů po pedantské mrzouty, přinášející svému okolí příkoří. Charakter starců dotvářelo jeho vzezření ve vysokém věku: měl sehnutou hlavu mezi rameny a dlouhé sněhobílé vlasy. Po celý život měl '''B.''' mírný, málo výrazný hlas, což místy vedlo až k malé srozumitelnosti řeči. |
− | + | Hereckou dráhu ve Stavovském divadle deinitivně opustil 1856. Patrně posledním představením byla Kaiserova hra ''Ein Lump ''30. 5. 1856 v letním divadle ve Pštrosce, kde pohostinsky ztvárnil jednu z ústředních postav. | |
− | Dalších třináct let žil | + | Dalších třináct let žil v Praze se svou rodinou. Byl dvakrát ženat, poprvé s Emilií (* 1780), podruhé s Josephou, roz. Härdtlovou (* 1800), dcerou lékárníka z Dobříše, která působila jako učitelka ručních prací. Z pěti dětí (Franz, Maria, Philipp, Dorothea a Johann) se dvě dcery věnovaly divadlu (Maria<!--StartFragment-->, * 1811,<!--EndFragment--> se stala herečkou, Dorothea<!--StartFragment-->, * 1819<!--EndFragment-->, pěvkyní), všichni tři synové získali výborné vzdělání (Franz vystudoval medicínu, Philipp byl železničním inženýrem, nejmladší Johann studoval chemii). |
− | + | V denícíku ''Bohemia ''se od konce třicátých let 19. století vyskytuje v souvislosti s pražským Stavovským divadlem také zpěvačka Anna Bolze. Příbuzenské vztahy s '''B.''' nejsou dosud prokázány. | |
</ee:content> | </ee:content> | ||
<ee:bibliography> | <ee:bibliography> | ||
== <ee:bibliography_label>Role</ee:bibliography_label> == | == <ee:bibliography_label>Role</ee:bibliography_label> == | ||
− | <ee:bibliography_content>Walther Fürst | + | <ee:bibliography_content>Walther Fürst (Schiller: ''Fiesco''); Pastor Gluck (F. Kratter: ''Das Mädchen von Marienburg''); Fielding (Iffland: ''Die Erinnerung''); Mystifax (Nestroy: ''Der böse Geist Lumpacivagabundus oder Das liederliche Kleeblatt''); Gordon (Schiller: ''Wallensteins Tod''); Rektor Berger (Iffland: ''Der Spieler''); Erdmann (F. L. Schröder: ''Glück bessert Thorheit''); Schlicht (F. L. Schmidt: ''Lorenz Stark oder Die deutsche Familie''); Joseph Haydn (J. Ritter von Seyfried – G. von Hofmann: ''Haydn oder Die Ochsenmenuette''); Philipp Bertram (Kotzebue: ''Bruderzwist''); Wohllaut (C. Meisl: ''Der falsche Virtuos''); Selim (Raupach: ''Rafaele''); Rada Reife (Bauernfeld: ''Leichtsinn aus Liebe oder Täuschungen''); Pán z Eckerchenu (A. Albini: ''Endlich hat er es doch gut gemacht''); Hrobník (Raupach: ''Der Müller und sein Kind''); Herrmann (Kotzebue: ''Das Schreibpult oder Die Gefahren der Jugend''); Miller (Schiller: ''Kabale und Liebe''); Friedrich (J. Franul von Weißenthurn: ''Die Erben''); Severin (I. F. Castelli: ''Die seltsame Lotterie''); Braske (J. von Weißenthurn: ''Johann, Herzog von Finnland''); Otec Wiese (Raupach: ''Die Reise nach der Stadt''); Starosta (Iffland: ''Die Jäger''); Wenzel Müller (Haffner: ''Therese Krones''); Rettenberg (F. Kaiser: ''Ein Lump''). </ee:bibliography_content> |
== <ee:bibliography_label>Prameny</ee:bibliography_label> == | == <ee:bibliography_label>Prameny</ee:bibliography_label> == | ||
− | <ee:bibliography_content>Národní archiv, Policejní ředitelství I., koskripce, karton 43, obr. | + | <ee:bibliography_content>Národní archiv, Policejní ředitelství I., koskripce, karton 43, obr. 62. |
− | + | ||
− | + | Archiv hl. m. Prahy, Magistrát hlavního města Prahy I., Referát IV, popisní, Soupis pražských domovních příslušníků 1830–1910 (1920): pořadové č. 15, karton, č. 22.</ee:bibliography_content> | |
== <ee:bibliography_label>Literatura</ee:bibliography_label> == | == <ee:bibliography_label>Literatura</ee:bibliography_label> == | ||
− | <ee:bibliography_content>Z. Němec: ''Weberova pražská léta'', | + | <ee:bibliography_content><!--StartFragment-->''Taschenbuch für Schauspieler und Schauspielerfreunde'' 1821–56; ''Bohemia'' 1828'''–'''43 passim; ''Bohemia ''30. 5. 1856, č. 127, s. 716 (poslední představení); 28. 11. 1869, č. 284, s. 3950, Příloha (nekrolog); 2. 3. 1878, č. 61, s. 3, Příloha (O. Teuber o Stavovském divadle); Z. Němec: ''Weberova pražská léta'', Praha 1944, s. 163, 276–277; ''Teuber III'', 1888, s. 8, 51, 161, 206, 213, 230–231, 328, 361, 501, 867.</ee:bibliography_content> |
</ee:bibliography> | </ee:bibliography> | ||
<div class="chronology"><ee:chronology> | <div class="chronology"><ee:chronology> | ||
Řádka 52: | Řádka 52: | ||
<div class="names"><ee:names> | <div class="names"><ee:names> | ||
== Další jména == | == Další jména == | ||
− | <ee:names_lastname>Bolze</ee:names_lastname> <ee:names_firstname>Karl Peter</ee:names_firstname> | + | <ee:names_lastname>Bolze</ee:names_lastname> <ee:names_firstname>Karl Peter</ee:names_firstname>, <ee:names_lastname/> <ee:names_firstname/> |
− | <ee:names_lastname/> <ee:names_firstname/> | + | |
</ee:names></div> | </ee:names></div> | ||
{{#dpl: | {{#dpl: | ||
Řádka 69: | Řádka 68: | ||
</cshow> | </cshow> | ||
<cshow logged="1"> | <cshow logged="1"> | ||
− | ''' | + | <ee:published>'''Vznik:''' 30. 11. 2012</ee:published><br/> |
− | '''Autor:''' | + | <ee:source></ee:source><br/> |
+ | <ee:author>'''Autor:''' [[Jitka Pavlišová]]</ee:author> | ||
</cshow> | </cshow> | ||
<ee:category>[[Category:Divadelní osobnosti]] | <ee:category>[[Category:Divadelní osobnosti]] |
Verze z 19. 6. 2016, 21:57
Carl Peter Bolze
* 1785 Erfurt (D)
† 27.11. 1865 Praha / Prag (CZ)
herec, inspicient, divadelní nápověda
Jako druhý milovník byl 1816 angažován do souboru německé činohry Stavovského divadla. Později hrál menší role a podílel se na provozu divadla také jako inspicient, nápověda a vazač divadelních textů. V rolích starců vystupoval i po penzionování 1843. Dvě jeho dcery (Maria, * 1811, a Dorothea, * 1819) se věnovaly divadlu.
Nyní jsou zobrazeny pouze částečné informace. Úplné heslo bude viditelné až po přihlášení.