Bukovics, Karl von: Porovnání verzí
![nahoru...](/skins/encyklopedie/images/sipka.png)
Z Divadelní Encyklopedie
(fulltextové odkazy) |
m |
||
Řádka 27: | Řádka 27: | ||
Narodil se v rodině důstojníka ve Vídni, kde absolvoval C. k. vojenskou akademii na Novém Městě. 1. 9. 1853 dosáhl hodnosti poručíka, o dva roky později byl povýšen na nadporučíka. Údajně už tehdy budil pozornost jeho hlas (tenor). Vojenskou kariéru záhy opustil a začal se ve Vídni školit ve zpěvu (Richard Lewy a další učitelé). Koncem roku 1858 debutoval na scéně ve Štýrském Hradci, poté se stal členem vídeňské dvorní opery, kde poprvé vystoupil 2. 9. 1859 (Max, Weber: ''Der Freischütz''). Měl společenský úspěch, ale rozpačitý ohlas kritiky (''Blätter für Musik, Theater und Kunst'' 6. 9. 1859: má nadání a hudební cítění, ale nemá dostatečné hlasové prostředky, angažmá bylo omylem). Podle ''Innsbrucker Nachrichten'' z 26. 9. 1859 byl po několika představeních poslán na dovolenou. Následně se objevil na scénách v Düsseldorfu, v Berlíně (Woltersdorftheater) a 1862 v městském divadle v Brémách. Pokusil se změnit hlasový obor, byl angažován jako operní barytonista, ale zřejmě neúspěšně, protože ''Deutscher Bühnen-Almanach'' ho 1863 mezi aktivními pěvci nezaznamenává (ÖBL uvádí, že v těchto letech též obchodoval s vínem). 1867 oznámil ''Deutscher Bühnen-Almanach, ''že '''B.''' působil v Královci, poté ale „odešel od divadla“ („entsagte der Bühne“). | Narodil se v rodině důstojníka ve Vídni, kde absolvoval C. k. vojenskou akademii na Novém Městě. 1. 9. 1853 dosáhl hodnosti poručíka, o dva roky později byl povýšen na nadporučíka. Údajně už tehdy budil pozornost jeho hlas (tenor). Vojenskou kariéru záhy opustil a začal se ve Vídni školit ve zpěvu (Richard Lewy a další učitelé). Koncem roku 1858 debutoval na scéně ve Štýrském Hradci, poté se stal členem vídeňské dvorní opery, kde poprvé vystoupil 2. 9. 1859 (Max, Weber: ''Der Freischütz''). Měl společenský úspěch, ale rozpačitý ohlas kritiky (''Blätter für Musik, Theater und Kunst'' 6. 9. 1859: má nadání a hudební cítění, ale nemá dostatečné hlasové prostředky, angažmá bylo omylem). Podle ''Innsbrucker Nachrichten'' z 26. 9. 1859 byl po několika představeních poslán na dovolenou. Následně se objevil na scénách v Düsseldorfu, v Berlíně (Woltersdorftheater) a 1862 v městském divadle v Brémách. Pokusil se změnit hlasový obor, byl angažován jako operní barytonista, ale zřejmě neúspěšně, protože ''Deutscher Bühnen-Almanach'' ho 1863 mezi aktivními pěvci nezaznamenává (ÖBL uvádí, že v těchto letech též obchodoval s vínem). 1867 oznámil ''Deutscher Bühnen-Almanach, ''že '''B.''' působil v Královci, poté ale „odešel od divadla“ („entsagte der Bühne“). | ||
− | V roce 1869 se '''B.''' objevil ve Vídni a společně s Heinrichem Börsteinem si na dvě sezony pronajal silně zadluženou scénu Theater in der Josefstadt (koncese byla platná od 6. 10. 1869 do 29. 6. 1871). Zároveň tam vedl režii a hrál činoherní role. Jako sekretář, dramaturg a herec zde působil i jeho bratr Emerich von Bukovics. '''B. '''zlepšil finanční situaci divadla a chtěl je stabilizovat spojením s letními scénami v jiných regionech, aby zaručil souboru celoroční zaměstnání. V březnu 1871 se jednalo o spojení letního provozu Theater in der Josefstadt a divadla v Karlových Varech (''Neue freie Presse''), ale jednání nebylo úspěšné a karlovarské jeviště získala od městské správy ředitelka [[ | + | V roce 1869 se '''B.''' objevil ve Vídni a společně s Heinrichem Börsteinem si na dvě sezony pronajal silně zadluženou scénu Theater in der Josefstadt (koncese byla platná od 6. 10. 1869 do 29. 6. 1871). Zároveň tam vedl režii a hrál činoherní role. Jako sekretář, dramaturg a herec zde působil i jeho bratr Emerich von Bukovics. '''B. '''zlepšil finanční situaci divadla a chtěl je stabilizovat spojením s letními scénami v jiných regionech, aby zaručil souboru celoroční zaměstnání. V březnu 1871 se jednalo o spojení letního provozu Theater in der Josefstadt a divadla v Karlových Varech (''Neue freie Presse''), ale jednání nebylo úspěšné a karlovarské jeviště získala od městské správy ředitelka [[Mussik Thekla|Thekla Mussik]]. Po odchodu z Theater in der Josefstadt vystupoval '''B. '''se svou společností krátkodobě na různých místech monarchie (Terst / Triest, Gorizia / Görz, Wien-Neustadt). |
1872 získal '''B.''' do nájmu zámecké divadlo v Teplicích v Čechách, které bylo dříve spojeno s divadlem v Liberci. Působil tam jako ředitel i herec. Od začátku května 1872 do konce letní sezony hrál se svou společností střídavě v teplickém zámku a v letní aréně v Lipové ulici. V zimních měsících 1872/1873 se '''B.''' společnost přesunula do divadla Wien-Neustadt. Od 8. 5. 1873 vystupovala ve Štýrském Hradci a počátkem června 1873 znovu zahájila letní sezonu v Teplicích. Protože dřevěná aréna v Lipové ulici byla mezitím zrušena, dal si '''B.''' vedle poněkud těsného zámeckého divadla pro letní provoz upravit neužívanou cirkusovou halu. Divadelní představení byla doplňována akrobatickými produkcemi. Letní sezonu ukončil '''B. '''v posledním týdnu září 1873. Na jaře následujícího roku, 21. 5. 1874, bylo otevřeno nově postavené městské divadlo. Získal je ředitel Carl Podolsky (pseud. Hermann), který vedl teplickou scénu současně s libereckou už před rokem 1872. '''B.''' u něj hostoval jako herec poprvé 1. 8. 1874 a v následujících dnech. Velmi nákladný dům (téměř 1000 míst) nesplnil očekávání, a město, které jej chtělo provozovat ve vlastní režii, hledalo záhy nájemce. Okolnosti nejsou v úplnosti známé, zdá se, že '''B.''' převzal nájem znovu od ledna do září 1875. | 1872 získal '''B.''' do nájmu zámecké divadlo v Teplicích v Čechách, které bylo dříve spojeno s divadlem v Liberci. Působil tam jako ředitel i herec. Od začátku května 1872 do konce letní sezony hrál se svou společností střídavě v teplickém zámku a v letní aréně v Lipové ulici. V zimních měsících 1872/1873 se '''B.''' společnost přesunula do divadla Wien-Neustadt. Od 8. 5. 1873 vystupovala ve Štýrském Hradci a počátkem června 1873 znovu zahájila letní sezonu v Teplicích. Protože dřevěná aréna v Lipové ulici byla mezitím zrušena, dal si '''B.''' vedle poněkud těsného zámeckého divadla pro letní provoz upravit neužívanou cirkusovou halu. Divadelní představení byla doplňována akrobatickými produkcemi. Letní sezonu ukončil '''B. '''v posledním týdnu září 1873. Na jaře následujícího roku, 21. 5. 1874, bylo otevřeno nově postavené městské divadlo. Získal je ředitel Carl Podolsky (pseud. Hermann), který vedl teplickou scénu současně s libereckou už před rokem 1872. '''B.''' u něj hostoval jako herec poprvé 1. 8. 1874 a v následujících dnech. Velmi nákladný dům (téměř 1000 míst) nesplnil očekávání, a město, které jej chtělo provozovat ve vlastní režii, hledalo záhy nájemce. Okolnosti nejsou v úplnosti známé, zdá se, že '''B.''' převzal nájem znovu od ledna do září 1875. | ||
− | + | '''B.''' teplický repertoár se řídil nepsanými pravidly, jež platila pro lázeňská divadla a měla zejména opatřit divákům zábavu. Obsahoval populární veselohry (Scribe, [[Rosen_Julius|Rosen]], Langer ad.), frašky (též Nestroy: ''Das Mädl aus der Vorstand, Einen Jux will er sich machen a Lumpazivagabundus''), výjimečně klasická díla, zpravidla s hostujícím hercem (Schiller: ''Die Räuber, Maria Stuart''). Páteří operetního repertoáru byl Offenbach a Suppé, též s pozvanými (též zahraničními) zpěváky. | |
− | + | ||
− | '''B.''' teplický repertoár se řídil nepsanými pravidly, jež platila pro lázeňská divadla a měla zejména opatřit divákům zábavu. Obsahoval populární veselohry (Scribe, Rosen, Langer ad.), frašky (též Nestroy: ''Das Mädl aus der Vorstand, Einen Jux will er sich machen a Lumpazivagabundus''), výjimečně klasická díla, zpravidla s hostujícím hercem (Schiller: ''Die Räuber, Maria Stuart''). Páteří operetního repertoáru byl Offenbach a Suppé, též s pozvanými (též zahraničními) zpěváky. | + | |
− | + | ||
− | + | ||
V době, kdy se věnoval přednostně zpěvu, vystoupil '''B. '''v teplickém zámeckém divadle zcela ojediněle jako sólista na koncertě (26. 7. 1861). Z doby jeho ředitelského působení lze zaznamenat jen málo rolí; z činoherních např. Commerzialrath (Lindau: ''Maria und Magdalena'') Präsident von Waltersdorf (Rosenthal: ''Die Sirene''), Cirkusdirektor Schreier v nezjištěné komedii a v operetě Oberhofmeister (Lecocq: ''Angot''). V Rosenthalově komedii ''Die Sirene'' chválila kritika jeho uměřenou komiku, cirkusový ředitel Schreier byl ale údajně zahrán příliš hlučně a s nevhodně zvolenou dikcí, které publikum mnohdy nerozumělo. Své nejlepší role našel '''B.''' podle kritiky v oboru „starší bonviván“. | V době, kdy se věnoval přednostně zpěvu, vystoupil '''B. '''v teplickém zámeckém divadle zcela ojediněle jako sólista na koncertě (26. 7. 1861). Z doby jeho ředitelského působení lze zaznamenat jen málo rolí; z činoherních např. Commerzialrath (Lindau: ''Maria und Magdalena'') Präsident von Waltersdorf (Rosenthal: ''Die Sirene''), Cirkusdirektor Schreier v nezjištěné komedii a v operetě Oberhofmeister (Lecocq: ''Angot''). V Rosenthalově komedii ''Die Sirene'' chválila kritika jeho uměřenou komiku, cirkusový ředitel Schreier byl ale údajně zahrán příliš hlučně a s nevhodně zvolenou dikcí, které publikum mnohdy nerozumělo. Své nejlepší role našel '''B.''' podle kritiky v oboru „starší bonviván“. | ||
Řádka 101: | Řádka 97: | ||
== Právní a technická dokumentace == | == Právní a technická dokumentace == | ||
<ee:documentation> | <ee:documentation> | ||
− | + | ||
</ee:documentation> | </ee:documentation> | ||
</cshow> | </cshow> |
Verze z 22. 4. 2015, 13:43
Původně nadporučík, vojenskou kariéru opustil a věnoval se zpěvu (tenor, debut Štýrský Hradec 1858). Po kratších angažmá a rozpačitých kritikách pěveckou dráhu 1867 opustil. 1869 si pronajal Theater in der Josefstadt (Vídeň), kde režíroval a hrál činoherní role. Zadlužené divadlo stabilizoval, 1872 soubor přesunul do Teplic (zábavný repertoár, veselohry, frašky, operety). Po rozpuštění společnosti (1875) odešel do Vídně (ředitel divadla Stadttheater 1880 – 1884, herec komických rolí v Stadttheater, od 1884 Burgtheater).
Nyní jsou zobrazeny pouze částečné informace. Úplné heslo bude viditelné, až po přihlášení.
Publikováno: 11.08.2014
Autor: Berenika Urbanová